FORELDREFELLEN
Hvor drømmer varer evig
Vil dere ha et fotografi som minne?
Se på hverandre.
11 år og 9 måneder senere
-Mobiltelefonen min funker ikke her. -Hjelp, hvordan skal vi overleve?!
-Unnskyld, hvor ligger Navajo-hytta? -Der borte.
Velkommen! Jeg heter Marva Kulp og er leirsjef.
Finn bagene deres nå, for vi har mye å gjøre i dag.
Nå gir jeg ordet til min datter og høyre hånd, Marva junior.
Marva, fortell jentene hvor de skal bo.
Hør etter! Kate Berg skal bo i Iroquois, Lily Berg i Chickasaw...
Jeg trodde dette var en leir for gutter.
Der er bagen min!
Problemet er bare... Hvordan skal jeg få den ut?
Dette kan jeg klare. Nei, det kan jeg ikke...
-Du er ny, ikke sant? -Hvordan vet du det?
Du rakk ikke å ta bagen din før den ble dynget ned. Du trenger hjelp.
Takk. Det er den gule.
-Sånn skal en jente være! -Du i batikktrøyen!
Kan du hjelpe meg og få fram bagen min? Den ligger midt i haugen.
Klart det.
-Bor du i California? -I Hollywood?
-Kjenner du filmstjerner? -Jeg har ikke engang vært der.
Jeg bor i Napa, i Nord-California, på en vingård.
-Hva slags gård? -Hvor man dyrker druer og lager vin.
Jeg og pappa eier en vingård.
-Hallie Parker? -Her!
-Arapaho. -Samme som oss!
Kan dere spille poker?
-Nei, det har vi aldri spilt før. -Så synd.
Hvor mye har dere i kontanter?
Hvem er det som kommer i den?
Da er vi framme. Pikeleiren Camp Walden.
-Dro vi helt fra London for dette? -Er det ikke ganske pittoresk, da?
Jeg ville kanskje ikke sagt det slik, men...
Skal vi gå gjennom din mors liste?
-Skal vi se... Vitaminer? -Ja.
-Mineraler? -Ja.
-Liste over frukt og grønnsaker? -Ja, ja. Frukt, ja. grønnsaker, ja.
Solkrem, leppepomade, insektsmiddel...
Brevpapir, frimerker, bilde av mor, morfar og din trofaste butler: meg.
-Tror jeg har alt. -Morfar sendte med denne.
En helt ny kortstokk. Kanskje du finner noen som kan slå deg i poker.
Neppe, men takk. Og takk for at du fulgte meg, Martin.
Husk at om du angrer deg, og vil at jeg skal hente deg, så bare ring.
Takk, men det går nok fint.
-Vi ses om åtte uker, Marty! -Jeg savner deg alt, min hjerterdame.
-Ha det moro, kjære deg. -Ja da.
Til flyplassen, takk.
Mamma, er du der? Svar, mamma!
Ingen løping.
Du skal også ha.
-Lukter godt. -Jeg holder av plass til deg, Annie.
Unnskyld, men jeg måsmake på disse flotte jordbærene! Vil du ha?
-Nei takk. Jeg er allergisk. -Så synd. Vil du ha?
-Dessverre, jeg er allergisk. -Allergisk, ja.
Det sa du, jo. Hva gjør du der? Huff, første dag blir man litt forvirret!
Jeg helte iallfall ikke salt i sukkerkaret. Eller sukker i salt...
Hvor ble hun av?
Touché!
Bra!
Kjempebra!
Den ubestridte mester fra Napa, California: miss Hallie Parker!
Har vi flere utfordrere? Kom nå, ikke la oss være jomfruer i nød!
-Jeg vil prøve. -Bra, vi har en utfordrer.
Klare?
-Klar! -Ferdig!
En garde!Sett i gang.
Bra!
-La meg hjelpe deg. -La meghjelpe deg!
-Hvorfor gjorde du det? -Du dyttet meg uti!
Det var litt av en oppvisning!
Vi har en ny mester fra London, England: miss Annie James!
Ta hverandre i hånden, jenter.
-Hvorfor stirrer alle på oss? -Ser du ikke det? Hvor like vi er?
Hva? Er du og jeg like?
Snu deg til siden.
Så den andre siden.
Øynene sitter tettere enn mine.
Ørene... Det blir vel bedre med årene.
Tennene dine er litt skjeve...
Og den nesen! Men sånt kan man rette på...
-Skal jeg klubbe til henne? -Vent, jeg er ikke helt ferdig.
Vil du vite den størsteforskjellen?
At jeg kan fekte, og ikke du? Eller at jeg har klasse..? Velg selv.
Jeg burde...
Bli ikke altfor elskverdige nå. Annie...Hallie. Nei, Hallie...Annie.
Beklager... To par. Slipp tårene løs.
-Jeg kaster meg. -Ingen som vil spille?
Jeg prøver gjerne.
Slå deg ned, Parker.
Gi meg en hånd.
Nå har jeg det... Jeg har et forslag.
-Taperen hopper i innsjøen. -Bra forslag.
-Splitter naken. -Enda bedre.
Begynn å kle av deg, Parker... Straight...i ruter.
Du er dyktig, James...
Men ikke dyktig nok.
Til ære for deg...en royal flush.
Ta klærne hennes!
Skal det være på den måten, da kan leken begynne...
Jeg hørte den ekle klonen din nyse gjennom hele spisesalen i morges!
Jeg er helt død. Jeg skal legge meg igjen og sove helt til lunsj.
-Det tror jeg ikke helt går. -Hvorfor ikke?
Bare se der...
Det er ikke sant..!
Kysten er klar!
Hevnen er søt!
Har vi nok melk..?
Herregud..!
Hun traff ikke meg!
Den jenta er uten tvil det usleste kryp som noensinne har eksistert!
Tusen takk!
-God morgen, jenter. -God morgen, Marvas.
Marvas!
Inspeksjon! Giv akt!
Navajos!
Ikke gå inn der! En jente ble syk i går og det ser helt forferdelig ut.
Det er virkelig frastøtende.
Om noen er syk, må jeg jo gå inn.
Flytt deg.
Jeg kan ikke la deg gå inn der. Det er veldig smittsomt.
Æresord.
Vi har det faktisk fint, med mindre Hallie Parker vet noe ikke vi vet...
-Det er sant. Kom inn og se selv. -Flytt deg, Hallie.
-Jeg sa jo at det så forferdelig ut! -Ja, og det er hennes skyld!
Du, og du...
Pakk veskene deres!
Da er vi der, jenter! Dere andre går tilbake til aktivitetene deres.
Dere to...skal til isolathytta.
Det sitter fast.
-Takk... -Helt i orden.
Her er...
Cuppy.
-Ble noen bilder ødelagt? -Bare det fine av Leo DiCaprio.
-Hvem? -Vet du ikke hvem det er?
-Hvor langt borte ligger London? -500 mil herfra...
Men av og til føles det mye lenger. Hvor langt borte bor du?
California ligger på motsatt side av landet. Et bilde av huset vårt.
Så flott det er!
Det ble bygd da jeg var liten. Verandaen har utsikt over vingården.
-Hvem er det? -Far. Han visste ikke at jeg tok det.
Han er som en god venn. Vi gjør alt mulig sammen.
-Hva er det? -Jeg bare fryser litt.
-Vil du ha? -Ja, jeg elsker Oreo-kjeks.
Hjemme spiser jeg dem med peanøttsmør.
Gjør du?! Det gjør jeg også.
Folk flest synes det er fælt.
-Ja, men det forstår jeg ikke. -Ikke jeg heller!
Hvordan er faren din? Kan du snakke med ham,-
-eller er han en arbeidsnarkoman som sier: "Vi snakkes senere"?
Jeg har ingen far. Selvfølgelig hadde jeg det før,-
-men de skilte seg for lenge siden. Mamma snakker aldri om ham.
-Som om han aldri hadde funnes. -Det er nifst sånn alle skiller seg.
-Ja. -Hvor gammel er du?
-Jeg blir tolv den 11. oktober. -Jeg også!
Er bursdagen din 11. oktober?! Det var merkelig.
Kjempemerkelig... Det har sluttet å regne!
Skal vi gå og kjøpe is?
-Hva er det? -Hvordan er moren din?
Jeg har aldri møtt henne. De skilte seg da jeg var baby, kanskje før.
Han vil ikke snakke om henne, men jeg vet at hun var veldig pen.
-Hvordan vet du det? -Pappa hadde et bilde i en skuff.
Jeg så på det så ofte at jeg fikk det.
Jeg er tørst. Skal vi gå til spisesalen og ta noe?
Hvordan kan du tenke på mat og drikke nå?
-Hva mener du? -Skjønner du det ikke?
Tenk etter! Jeg har bare mor, og du har bare far...
Du har aldri sett moren din, og jeg har aldri sett faren min.
Du har et bilde av moren din, jeg har et av far. Men ditt er kanskje helt.
Mitt bilde er latterlig! Det er krøllete og revet av på midten...
Hvorfor leter du i kofferten din?
Dette...er bildet av mamma, og det er også revet i to.
-Langs midten? -Langs midten.
Dette er dødsskummelt.
Vi teller til tre. Så viser vi dem til hverandre.
En...
...to...
...tre!
-Det er pappaen min... -Det er mammaen min!
Det er lunsjklokka.
Jeg er ikke sulten lenger...
Så hvis din mor er min mor...
Og hvis min far er din far... Og vi begge er født 11. oktober...
Da er vi jo søstre.
Søstre? Hallie, vi er tvillinger!
-Jeg blir helt målløs... -Hva har du rundt halsen?
Medaljongen min. Jeg fikk den da jeg ble født. Det står "H" på den.
Jeg fikk også en da jeg ble født, men på min står det "A".
Nå har jeg fått gåsehud... Så jeg er ikke enebarn, jeg er tvilling!
Det fins to stykker av meg! Eller av oss, mener jeg. Det er...
-...vanvittig! -Fullstendig.
-Helt og holdent. -Herregud!
-Fortell om mamma. -Hun tegner brudekjoler.
-Er det sant? -Nå begynner hun å bli ganske kjent.
En gresk prinsesse har nettopp kjøpt en kjole av henne.
Det interessante er...
At ingen av dem har giftet seg på nytt. Har pappa snakket om det?
Nei, han sier at jeg er eneste jenta i hans liv.
Mamma har heller aldri gjort noe med det.
Jeg fikk verdens beste idé! Jeg mener det... Det er genialt!
Du vil jo vite hvordan pappa er? Og jeg bare måtreffe mamma.
Så derfor... Nå må du ikke få noia. Jeg synes at vi skal bytte plass!
Jeg drar til London som deg, og du drar til California som meg.
Vi kan lure dem. Vi er jo tvillinger!
Vi er aldeles fullstendig forskjellige.
Jeg lærer deg å bli meg, og du lærer meg å bli deg. Jeg kan imitere deg:
"Vil du vite forskjellen på oss? Jeg har klasse, og det har ikke du."
-Jeg måtreffe mamma. -Saken er jo...
At om vi bytter plass, så må de før eller senere bytte oss tilbake!
-Og da må de møtes igjen... -...etter alle disse årene!
Takk! Jeg sa jo at jeg er oppfinnsom.
-Dette er morfar. -Så søt han er! Hva kalles han?
-Morfar. -Det burde jeg ha gjettet.
-Dette er Martin, butleren vår. -Har vi en butler?!
Her er dagligstuen, og her er spisestuen.
Der spiser vi bare til Thanksgiving, jul og den 11. oktober, så klart!
Greit... Jeg er klar.
-Du skal ikke lukke øynene! -Beklager. Jeg ble litt nervøs.
-Ja, og jeg klippes av en 11-åring! -Nå hørtes du ut akkurat som jeg!
Er ikke det poenget, da? Få det overstått.
Ikke få panikk. Du blir flott.
Dette går bra!
-Dette er kjempeskummelt. -Du har aldri sett bedre ut!
Herregud...
-Jeg har hull i ørene. -Nei, nei, og atter nei!
-Det går jeg ikke med på. Niks. -Da var det liten vits å klippe seg.
Jeg kan ikke dra på leir med hull i ørene og komme hjem uten.
-Nålen er sterilisert. -Vet du hva du gjør?
Jeg har sett på når venninnene mine har fått hull. Det er drittenkelt.
Lukk øynene, så er det over på null komma niks. Har du øreringen?
-Ja. -Gi meg eplet.
Takk. Slapp av nå. Dette skal gå helt greit.
Ta bort isbiten...
En, to...tre!
Da må dere si farvel, og gå om bord i bussene.
Vi ses neste sommer, det lover jeg!
-Ring hver dag. -Glem ikke å skrive til meg!
-Nå skal det skje. -Du skal finne ut hvordan de møttes.
-Og du hvorfor de skilte seg. -Bilen er her!
Her er billetten og passet. Martin møter deg på flyplassen.
-Når drar du? -Om et par timer. Gi mamma et kyss.
-Og du et til pappa... -Annie James, opp med farta!
-Ha det... -Siste opprop!
Lykke til.
Nå er det like før...
Jeg håper at hun liker meg. Vær så snill, lik meg!
-Annie! -Martin!
-Jeg har savnet deg. -Jeg også.
-Hva har du gjort med håret ditt? -Klippet det. Hva synes du?
Nydelig! Din nye stil. Og så har du fått hull i ørene. Hit med labben.
Så er vi hjemme!
Her er det... Pembroke Green 7.
VELKOMMEN HJEM, ANNIE
Morfar?
-Jeg er hjemme. -Er det veslejenta mi?
-Dette lange, spinkle reklet? -Ja, det er meg...
Velkommen hjem!
-Har du hatt det moro? -Ja, kjempefint.
-Hva gjør du for noe? -Lukter på deg.
Jeg lager et minne. Når jeg er voksen, vil jeg huske morfar,-
-og hvordan han luktet... av peppermynte og pipetobakk!
-Fint å ha deg hjemme! -Annie?
-Mamma... -Du er hjemme!
-Jeg kan knapt tro at det er deg. -Ikke jeg heller.
Og du har kort hår! Hvem har klippet det?
-En jente i leiren. Er det stygt? -Nei, det er kjempefint!
Og så har du fått hull i ørene!
Har du flere overraskelser? Ring i navlen, tatoveringer..?
Hva er det, vennen min?
Tilgi meg... Jeg har bare savnet deg sånn.
-Ja, det føltes som en evighet. -Du skulle bare visst...
Fortell nå! Hadde du det moro?
-Martin. -En blindpassasjer i kofferten.
-Herregud! Cuppy... -Cuppy?
Den tilhører henne jeg fortale om. Hvordan havnet den i min koffert?
Skal jeg kaste den lille rakkeren?
Nei! Nei, jeg kan poste den til henne. Hun er veldig glad i den.
Hun har alltid hatt den i sengen og kunne for eksempel aldri være-
-i et fremmed land uten den. Jeg skal ta meg av det. Takk, Martin.
Hvordan går det med fotograferingen?
Kan dere klare dere uten meg? Annie kom nettopp hjem.
Annie, har du noe imot å bli med ned til atelieret?
Nei, tvert imot.
Den er praktfull! Har du tegnet den?
Noe måtte jeg gjøre i ditt fravær. Den er ikke litt for..?
Nei, den er helt nydelig! Vet du hvem som ville blitt veldig pen i den?
-Hvem da? -Du.
Jeg tror tidsforskjellen har gjort deg litt skjør! Kom, så går vi inn.
-Her er jeg! -Dagen er reddet.
-Hva skal vi gjøre med sløret? -Det vil enten dekke ryggen, eller...
Så mangler det noe, ja. Kan du snu deg i profil?
Nå ser jeg det... Gi meg sløret. Annie, hent en av hattene i vinduet.
-Hvilken liker du best? -Den hvite.
Jeg også.
Prøv denne. Kast sløret bakover.
Snu deg, så jeg får se kjolen bakfra. Ser du draperingen?
Som gift må du lære å sjonglere med ting. Se litt gladere ut, da!
Mamma er bare så stilig...
Får ikke brudekjolene deg til å tenke å gifte deg igjen?
-Eller iallfall på F-ordet? -F-ordet?!
-Min far. -Å, det. Nei, faktisk ikke.
Jeg hadde ikke brudekjole da vi giftet oss.
Hvorfor ikke?
-Hvorfor spør du plutselig om far? -Fordi du aldri snakker om ham.
Barn vil vite ting. Du kan ikke unngå det støtt. Fortell litt om ham, da.
Han var faktisk ganske kjekk. Da vi møttes...
-Ja, han var faktisk kjempekjekk. -Møttes dere her i London?
Nei, på QE2, Queen Elizabeth II. En båt mellom London og New York.
Verken jeg eller pappa likte å fly.
Vi møttes første kvelden om bord. Han er jo amerikaner.
Jaså..? Var det kjærlighet ved første blikk?
Disse spørsmålene har jeg ventet på.
Kjære pappaen min... Jeg undrer hva han gjør akkurat nå.
Der er han...
Hei, Hal! Velkommen hjem!
-Kom hit og få deg en klem! -Pappa... Endelig!
Jeg håper du har hatt det fælt, for jeg har savnet deg veldig.
Hva har skjedd med deg, Hal? Du er forandret... Har du vokst?
Hvordan går det, pappa? Er det bra med Chessy og de andre?
Ja. Alle gleder seg til å treffe deg. Åtte uker er lenge. Mye har skjedd.
Det har skjedd mye med meg også. Jeg føler meg som en ny kvinne!
-Har jeg skåret meg under barbering? -Nei da.
Men det er jo første gang jeg ser deg. På veldig lenge, altså.
-Du ser også høyere ut. -Kom, så drar vi hjem, vesla.
Takk for alle brevene. Bra vi kjøpte det brevpapiret du maste sånn om.
-Vi mente å skrive, pappa, men... -"Vi"?
Jeg og en jente jeg traff i leiren. Vi ble bestevenner.
Nesten som søstre! Hun er en veldig søt jente.
"Søt"? Så kjekk og grei du er blitt. Men du biter fortsatt negler.
-Tenk, du så det! -Du har jo bitt negler bestandig.
Jeg skal slutte, pappa. Det er en stygg uvane.
"Søt jente", "stygg uvane"... Var du på leir eller internatskole?
-Og du sier "pappa" i hver setning. -Det tenkte jeg ikke på, pappa.
Unnskyld, pappa. Vil du vite hvorfor jeg sier "pappa" hele tiden?
Fordi du savnet faren din sånn?
Nettopp. For så lenge jeg har levd...
I disse åtte ukene, mener jeg, har jeg aldri kunnet si "pappa".
Å ha en far er helt nødvendig for en ung jente.
Det fins jo en helt egen farsdag. Tenk å være farløs da.
Ingen farsdagskort, aldri sitte på fars kne eller kunne si "Hei, pappa".
"Står til, pappa?", "Vi ses, pappa". Det er jo det første ordet en lærer.
Så du har altså savnet å kunne si "pappa"?
Ja, det har jeg, pappa...
-Herregud..! -Nå høres du mer ut som du pleier.
Hei, vennen! Der har vi deg!
Du har blitt så stor! Sånn som vi har savnet deg!
Ikke la faren din sende deg på leir mer. Nå trenger du eventyr!
Er du sulten? Jeg har laget maisbrød og chili! Hvorfor er du så stille?
Jeg er bare så glad for å være hjemme.
-Sa du noe om maisbrød og chili? -Ja, det står på komfyren.
Du virker så anderledes, Hal.
Jeg vet ikke helt hva det er, men du har forandret deg.
Jeg er samme gamle jenta. Æresord.
Hei, Sammy!
Hva er det, din tullebukk? Det er jo Hallie.
Det lukter vel leir av meg.
Hva går det av deg? Kjente du henne ikke igjen?
Det er enda finere enn på bildene...
Hva vil du gjøre først?
Vil du spise først og så pakke opp, eller pakke opp og spise etterpå?
Eller vi kan spise mens vi pakker opp.
-Kan jeg ta med mat på rommet mitt? -Ja, det er slett ikke umulig.
Når du er ferdig, vil jeg at du skal hilse på noen.
-Greit, pappa! -Greit, Hal...
Du gjør ikke annet enn å spise!
-Har du fortalt det til henne? -Nei.
Fortalt hva da?
Det angår ikke meg om faren din vil dumme seg ut. Han er en stor gutt.
Greit... Men hvem er hun?
Meredith Blake, en PR-agent fra San Francisco.
Hun ble engasjert for å gjøre reklame for vingården.
Men hun er flinkere til å selge seg selv enn vindruene.
Hva mener du?
Din far er ingen elegant, attraktiv "månedens ungkar"...
Jeg lurte på hva en sånn liten bombe-
-ser i en sjaskete kledd fyr som slafser i seg chili.
Men så innså jeg at jenta har flere millioner av grunner til å fnise.
-Og alle ligger trygt i banken. -Tror du ikke hun bryr seg om ham?
Hva vet vel jeg? Men hun snor din far om lillefingeren.
De gjør alt sammen. De rir, bader, går ut og spiser hver eneste kveld.
Men vent til du har truffet henne selv.
Der har vi jenta mi. Nå skal du få hilse på en god venninne.
Hal, dette er Meredith Blake.
Hei...Meredith Blake.
Endelig får jeg treffe den omtalte Hallie! Dette har jeg sett fram til.
-Å ja? Vel, her er jeg. -Hun er helt bedårende!
Jeg så for meg en liten jente, men du virker veldig moden.
Jeg er snart tolv. Hvor gammel er du?
-26. -Bare 15 år eldre enn jeg. Og du?
Interessert i matte nå? Jeg henter mer chili og champagne for å feire.
-Hva skal vi feire? -At du er kommet hjem, selvfølgelig.
Meredith Blake.
Hallo, pastor Mosby.
Det skal gå til veldedighet her i omegnen?
Jeg noterer det hele.
Sikkert en god sak, men mr Parker er nok dessverre utenlands akkurat da.
Ja da, jeg skal fortelle ham om det.
-Nå, var det festlig i leiren? -Skal pappa utenlands?
Nei, det var bare en hvit løgn, slik at han slapp unna noe.
Jeg har aldri hørt en mann snakke om sin datter slik Nicky snakker om deg.
-Dere må stå hverandre svært nær. -Mer enn det. Vi har bare hverandre.
-Ble du våt, Mer? -Lite grann, Hal...
Faren din og jeg var ute og red forleden, og jeg fikk låne din hest.
Var det i orden?
Sprout er vant til at uvante kvinner rir henne.
Ikke at du er så uvanlig. I forhold til de andre er du ganske normal.
-"Andre"? Hvilke andre? -Vil du høre det?
-Hva da? -Opplysningene.
Om de andre kvinnene. Det ville jeg likt å få, om jeg var nr 29 i rekken.
Er jeg nr 29?
Alltid samme opplegget: Ridetur på vingården,-
-romantisk middag med hans beste årgang, svømmetur i måneskinn...
Her er en flaske av min beste årgang.
Fant dere på noe å snakke om mens jeg var borte?
-Betyr det "ja"? -Ja, det gjør det...
Kan noen ta den?
-Hos James, vær så god. Annie? -Ja, Martin?
Det er noen som høres ut som deg. Hvem ville du snakke med? Annie?
Naturligvis... Et øyeblikk.
En Mildred Plotka... Hun høres ut som din tvilling.
Min tvilling? Den var god, Martin.
Å, Mildred, er det deg! Hvordan har du det?
-Hvordan går det? -Storartet, men det blir regn i dag.
Kan du vente litt?
Skynd deg, jeg må snakke med deg.
Greit. Mamma er helt fantastisk. At jeg ikke har fått møte henne før!
Hun er vakker og morsom, og brudekjolene er nydelige.
Hun fortalte om hvordan hun og pappa møttes, og jeg tror...
Slutt, Hallie! Vi har et megaproblem. Du må fly hit med mamma straks.
Straks?! Jeg har bare vært hos henne én dag. Det vil jeg ikke.
Det er krise! Pappa er forelsket.
Kutt ut, da! Pappa blir ikke forelsket, ikke på ordentlig.
Men han leier henne, kysser henne i nakken og danser etter hennes pipe!
-Gjør han det? -Det er ekkelt.
-Du får sabotere det. -Jeg prøver, men det er ikke så lett.
Jeg har bare kjent ham i tolv timer. Du må komme og hjelpe meg!
Nei, jeg vil være hos mamma.
-Hva er det? -Annie, jeg hører deg dårlig...
Vi mister forbindelsen..!
Takk for hjelpen, Hal.
En venninne fra leiren ringte. Det er tradisjon å snakke inne i et skap.
Litt tåpelig, men...
Så...skal vi spise frokost?
Dagens viktigste måltid: Speilegg, bacon, ristet brød...
Og om du er sulten: sjokolade- pannekaker som lukter himmelsk.
-Takk, Chessy. -Er du ikke sulten nå heller?
Du rørte knapt chilien, og nå vil du ikke ha frokost. Er du syk?
Nei da. Hvor er pappa?
Han og miss "En-halv-grapefrukt" stakk for en time siden.
Du forsov deg...
Det ville jeg også gjort om jeg satt og ringte på badet til langt på natt.
Jeg ringte en venninne fra leiren, Mildred. Hun bor i New York...
Så du ville ringe henne på en tid som passet henne pga tidsforskjellen?
Ja, nettopp!
Så du ventet til den var tre om natta hos henne. Det høres jo logisk ut.
Den var faktisk... Klokka var sju om kvelden hos henne...
For hun og familien er på ferie på Bora Bora.
Ikke dum... Faren din ba deg komme ned på kontoret når du har spist.
Gjorde han? Takk! Jeg er ferdig.
Den hunden har blitt så snål! Takk for frokost, den var kjempegod!
Den går utover, Hal.
Å, det har jeg visst glemt...
Fint at du kom. For jeg har noe viktig jeg må fortelle deg.
Jeg har noe veldig viktig å fortelle deg også.
-Da kan du begynne. -Nei, du.
-Jeg vil snakke med deg om Meredith. -Og jeg vil snakke om moren min.
-Hva er det med Meredith? -Hva er det med moren din?
Jeg er snart tolv år. Hvor lenge skal jeg tro på storken?
-Jeg harjo fortalt om moren din. -Nei, ikke egentlig.
Jeg trenger mer enn halvparten av et gammelt bilde. Jeg er snart tenåring!
-Jeg trenger en mor. -Du har rett.
Aldeles rett. Du trenger en mor. Apropos det...
Meredith...
Hei sann, Hal. Dette er min assistent Richard.
Dette er Nicks datter, som jeg har fortalt om...
-Har du sagt noe? -Nesten.
-Skal vi spise lunsj på terassen? -Jeg har lovt å være hos Hal.
Helt i orden. Jeg holder på med en ny etikett, med bilde av D-E-G.
Den blir kjempefin. Vi ses i kveld, elskling. Ha det, Hal.
Det første jeg skal gjøre, er å sende krapylet på internatskole i Timbuktu.
-Du er iskald! -Det kan du banne på!
Greit, du har vunnet! La hesten hvile litt.
-Gleder du deg til campingturen? -Hvilken campingtur?
Den vi tar hver sommer før skolen begynner igjen.
Å ja, den... Så klart, det blir kjempegøy.
Hal... Hva synes du om Meredith?
Som hva da, pappa? Din PR-agent, din venninne..?
Nei, hva synes du om henne...som menneske?
Hun er søt, har fint hår, pene tenner. Hun kan stave ordet "deg"...
Jeg kjenner henne jo ikke.
-Hvorfor vil du vite hva jeg synes? -Jo, nå skal du høre. Utrolig nok...
Førstemann hjem!
Jeg prøver å fortelle deg noe, Hal!
Ta det med ro!
Dette blir for drøyt, jeg takler ikke dette. Jeg er bare en liten jente!
-Har du noe som du vil snakke om? -Chessy. Du fikk meg til å kveppe.
"Fikk deg til å kveppe"?
Jeg ble skremt. Jeg visste ikke at du var her.
Sikkert at du ikke har noe du vil fortelle?
Som hvorfor Sammy ikke vil komme nær deg lenger?
Eller hvorfor appetitten din ikke er som før?
Eller hvorfor du er så prektig og sier: "Du fikk meg til å kveppe"?
Jeg har bare forandret meg en del i løpet av sommeren.
Hadde jeg ikke visste bedre, kunne jeg trodd at du var...
-Glem det. Det er umulig. -At jeg var hvem da, Chessy?
-Ingen... Glem at jeg sa det. -Kunne du trodd at jeg var...Annie?
-Vet du om Annie? -Jeg erAnnie.
Hvorfor stakk du av gårde, Hal? Jeg ville jo fortelle deg noe.
-Hvorfor ser du sånn på henne? -Hvordan da?
Jeg ser på henne på samme måte jeg har gjort i elleve år...
Siden dagen hun kom hjem fra sykehuset. 3 kg og 53 cm lang...
Akkurat sånn ser jeg på henne!
Kan jeg få gi henne en klem?
Så skjønn hun er!
Og så stor...
Jeg skal lage noe ekstra godt. Hva vil du ha? Bare si det.
Jeg finner fram alt vi har.
Kom hit, Hal. Nå må vi snakke sammen.
Kjør i vei.
Vennen min...
Jeg vil vite hva du synes om å gjøre Meredith til et familiemedlem.
-Av vårfamilie? -Ja.
Jeg synes det er en kjempebra idé! Genialt, helt topp...
For jeg har alltid ønsket meg en storesøster!
Du har nok misforstått...
Nei da! Du vil adoptere Meredith. Det er kjempesøtt av deg!
Nei, jeg skal ikke adoptere henne. Jeg skal...gifte meg med henne.
Det er helvilt! Skal du gifte deg med noen som kunne vært min søster?!
Hal... Ro deg ned, Hal!
-Snakker du fransk? -Jeg lærte det på leiren...
Unnskyld. La oss diskutere dette på en rolig og rasjonell måte.
Og helst på engelsk, er du snill.
-Hva går det av deg, vennen min? -Ingenting. Bare det at...
Du kan ikke gifte deg. Da går alt i vasken!
Jeg vet ikke noe.
Hun trodde at jeg skulle adoptere henne!
Hei, elskling.
Du ser sliten ut.
-Skal vi ta en martini? -Gjerne en dobbel, takk.
Skal bli.
Chessy!
Er den ikke fin? Vi trenger en sånn i et så stort hus... Chessy!
-Fruen ringte..? -To martini. En dobbel til mr Parker.
Vær så snill? Jeg begynner å få hodepine.
-Jeg fortalte det til Hallie. -Hva sa hun, da?
Hun hylte og skrek på fransk. Visste ikke at hun kunne fransk engang.
Nicky, det er en helt normal reaksjon.
"Pappa gifter seg. Trinn 1". Hadde vært verre om hun ikke reagerte.
Jeg kan snakke med henne. Oss kvinner imellom, vet du.
Jeg tror hun har litt vondt for deg akkurat nå.
Nettopp derfor er det viktig. Isen må brytes før eller siden.
Ha skjorten litt åpen. Jeg liker å se hår på brystet...
-Bank, bank... Kan jeg komme inn? -Ja da.
-Så nyheten kom som et sjokk? -Noe sånt...
Jeg husker da jeg var elleve år. Da hadde jeg min første kjæreste.
Det er en herlig alder! Man begynner å føle seg som kvinne,-
-og snart vet du hva forelskelse er.
Det tror jeg ikke. Jeg har ikke engang fått tolvårsjekslene ennå.
Hør på en som fikk jekselene svært ung:
Å være forelsket er som et mysterium hvor en mann og en kvinne...
Fælt å avbryte hyggepraten din, men jeg vet hva pappa ser i deg.
Jaså?
Du er ung og sexy. Og han er jo bare et menneske.
Men et ekteskap må vel være basert på noe mer enn sex. Eller?
Faren din har jammen undervurdert deg.
Det vil kanskje ikke du gjøre?
Å være ung og pen er ingen forbrytelse. Og nå skal du høre:
Jeg elsker din far. Det var akkurat en sånn ektemann jeg planla å treffe.
Dette er kjærligheten. Og du skal ikke klare å skille oss.
Nå er du ikke lenger den eneste jenta i Nick Parkers liv. Godta det.
I så fall har vel pappas penger ingenting med saken å gjøre, eller?
Hør godt etter, lille frøken nesevis.
Om to uker gifter jeg meg med din far, så best at du ikke ypper deg.
Du har tatt deg vann over hodet. Er det klart?
Klinkende.
Martin? Litt påfyll, takk.
Du må ha vokst sju centimeter på seks uker!
-Det var en nydelig vin, Martin. -Får jeg smake?
Jeg tror ikke at du vil like den.
Bouqueten er litt kraftig til en merlotvin å være,-
-men jeg er jo glad i den mer runde kaliforinadruen.
Har hun blitt vinkjenner på leiren?
-Skadet du deg? -Jeg fikk vel litt for mye...
Litt frisk luft hjelper sikkert.
-Er det greit om jeg går ut litt? -Skal jeg bli med deg?
Nei da, det går bra. Jeg ble bare litt på en snurr.
Litt på en snurr..?
Jeg vil ringe noteringsoverføring til Amerika.
-Hva har hendt? -Jeg er så fortvilet!
-Pappa skal gifte seg. -Hva mener du?
Smoking, brudekjole...full pakke. Bryllupet er om to uker.
Om vi skal gjenforene mor og far, så må vi virkelig få opp farten.
Mor og jeg skal på teater i kveld. Jeg slipper bomben i morgen tidlig.
Takk!
-Skynd deg, Hallie! -Ja, det skal jeg.
Unnskyld, sir!
Kanskje vi to skulle ta en liten spasertur i parken..?
-Forklar nå alt sammen. -Det er en lang historie.
Parken er stor, og vi har god tid.
Bare la det stå til, jenta mi.
Kom inn. Jeg skal bare gjøre ferdig skissen.
Så kan du og jeg spise lunsj sammen og gå oss bort på Harrods.
Dessverre. Jeg må reise bort i dag.
Jaså, du? Og hvor har du tenkt deg?
Annie!
Jeg må reise til Annie!
-Og hvor er Annie, da? -I Napa, hos faren sin, Nick Parker.
-Så du er ikke Annie..? -Det er riktig.
Er du Hallie?!
Ja.
Annie og jeg møttes på leiren og bestemte oss for å bytte plass.
For jeg hadde aldri sett deg, og har alltid drømt om det...
Og Annie ville treffe pappa. Så vi byttet liv...
Ikke bli sint. Jeg er veldig glad i deg,-
-og håper at du kan bli glad i meg som den jeg er.
Skatten min... Jeg har alltid vært glad i deg.
Jeg har aldri følt meg så lykkelig før...
Så nå må du vel bytte oss tilbake?
Juridisk sett tilhører du faren din, og Annie tilhører meg.
"Hans barn" og "hennes barn"... Dette opplegget er helsløvt.
Helt enig.
Jeg synes at vi skal dra til Annie og pappa og ordne opp i dette.
Du har rett! Ikke vær redd, vesla. Jeg skal ta meg av alt sammen.
Dette fikser jeg ikke! Jeg har ikke sett Nick Parker på 11 år,-
-og nå skal jeg dra kloden rundt... Jeg er ikke moden nok til dette!
Om han ikke gjorde meg sprø, hadde vi vært gift fremdeles.
Vi fant på dette så vi slapp å ses. Har du sett meg så ute av meg før?
Ikke si noe. Tenk om han ikke kjenner meg igjen? Nei, ikke si noe.
Hallie sa at han var...en kjekkas.
Han var jo ganske deilig. Smilet hans gjorde meg mo i knærne.
-Jeg er klar! -Jeg også. Nesten, iallfall...
-Kofferten din er helt tom. -Å ja... Snakket du med faren din?
Ja, nå nettopp. Han er spent på å treffe deg.
Betyr det nervøs fordi han gruer seg, eller opprømt fordi han gleder seg?
Opprømt. Han møter oss i morgen på Stafford Hotel i San Francisco.
Allerede..?
Gå ned og hent billettene hos mormor...far mens jeg pakker ferdig.
Høne pøne, for en skrøne!
Martin, jeg vil be om noe veldig dumt og barnslig...
Du vet at du er mer enn en butler for meg. Du er nesten som en bror...
-Så jeg lurte på... -Om jeg vil bli med?
Vil du det? Tusen takk! Ikke som vår butler, men som en venn.
Med største glede. Og får jeg si, som en venn,-
-at om jeg skulle treffe mineks etter 11 år, og hadde slike ben...
Da hadde jeg iført meg denne!
Uimotståelig.
-Ønsk meg lykke til... -Lykke til.
-Ha det, morfar. -Hal.
-Da kommer du til Thanksgiving? -Det kan du skrive opp!
-Hils din far. -Det skal jeg gjøre.
Nå er de her snart. Vær hyggelig mot ham, pappa.
Han er den perfekte svigersønn, pluss noen små millioner...
Ja, da skal jeg så klart være hyggelig.
Der er han.
Med hele gjengen på slep...
Hei, elskling!
Hallie, Chessy og Sammy...
Hva gjør du her? En hund på Stafford..?!
-Hal spurte om lov. -Du er så bløthjertet.
Flink bisk. Er dette gamlefolket?
Ja, endelig møtes dere! Min forlovede og store kjærlighet, Nicholas Parker.
God dag, Nicholas. Så festlig å få treffe deg. Jeg heter Vicki.
Og Nicks bedårende datter, Hallie. Dette møtet var faktisk hennes idé.
Hallo, unge dame. Vi har hørt masse bra om deg.
Hei, lille venn! Du kan kalle meg tante Vicki.
Den andre enden...
-Den flyturen gikk utrolig raskt! -Jeg har aldri sett deg så tørst før.
-Jeg hadde aldri drukket vodka før. -Det skulle man ikke trodd.
-Kom, her skal det bli fest. -Nå er jeg skikkelig i trøbbel.
Den salen blir perfekt for bryllupet! Ikke for stor, ikke for liten...
Hadde vært fint å ha det hos deg, men dette blir helt utrolig.
Skal vi gå opp og fiffe oss opp litt, og så møtes til lunsj?
-God idé! -Vi ses i baren om ti minutter.
Siden vi først er her, kan vi vel se på brudesuiten? Sikkert dødstilig...
Jeg glemte håndvesken min!
Vent... Sammy!
Unnskyld, har dere funnet en beige... Takk.
-Mamma! -Du behøvde ikke vente på meg.
Dessuten trenger jeg litt frisk luft. Gå opp, du. Vi sches ovenpå.
Fin jakke. Hadde du på deg den på flyet?
Hun er full!
Hun har alltid stanset etter et glass vin, så kommer hun helt sørpe full.
Gjør som hun sa, så schesdere ovenpå.
Endelig alene!
Hallie Parker!
Ikke gjør sånt. Jeg ser dobbelt allerede.
-Det er jeg, Annie. -Elskling!
Så fin du er!
Jentene mine!
Tenk at dere er sammen! Hvordan kunne dere finne på dette?
Unnskyld at jeg forstyrrer, men jeg tror vi tar den diskusjonen her inne.
-Du husker vel ikke meg... -Chessy!
Hun der har jeg alltid likt.
En av dere, jeg vet ikke hvem, sa at faren deres visste jeg skulle komme.
Men fyren jeg så i heisen ante knapt at vi var på samme planet!
-For ikke å snakke om samme hotell. -Har du allerede møtt pappa?
Han ble likblek som om han så et spøkelse! Gi meg et kaldt omslag.
Jeg var jo spent på hvordan dette møtet skulle gå.
Men å stå der og vinke som et fjols mens en annen røy tafset på ham,-
-var ikke helt hva jeg hadde tenkt meg.
-Hva er det du finner på? -Jeg tar en dukkert. Gjør det noe?
Nei da. Det er jo helt...aldeles. Mor deg, du. Noen bør jo det.
-Hei. -Hei... Hei på deg.
-Dette er vår butler Martin. -Så hyggelig... Jeg er hennes butler.
Enchanté, mademoiselle...
Jøsses... Gleden er på min side, monsieur.
Fortell hvorfor dere fikk meg hit uten å si noe til faren deres!
Da går jeg inn på rommet mitt og sjekker minibaren...
-La meg slå følge! -Vent! Vet alle noe som jeg ikke vet?
Mamma... Pappa skal gifte seg.
Med Cruella de Vil. Vi kan ikke la det skje.
En total miss. Eneste måte å hindre det på, er... Si det, du.
Er at han får se deg igjen.
Prøver dere å spleise meg med faren deres?
-Ja, vi gjør det. Dere passer sammen. -Stans der!
-Visste dere noe om dette? -Hva da? Nei! Nei...
Jeg hadde ingen anelse...
-Jo, rent teknisk sett... -Det ante meg.
Hallie fortale det. Jeg er jo romantisk anlagt...
-Det er jeg også! -La meg bare få si én ting.
Nick Parker og jeg har ingenting felles...ikke nå lenger.
Han har det bra med sin langbeinte, kortskjørtede, barryggete forlovede.
Jeg vil at dere skal forklare ham at jeg er her av én grunn:
For å bytte dere to tilbake.
La oss få gjort det som gjøres skal. Forstått?
-Hei, pappa! -Jeg går ned i lobbyen.
Kan du ta deg av Meredith så lenge?
Hallie! Ser jeg presentabel ut? Ikke for gammel?
Du er kjempeflott! Ung og flott...
-Du skulle jo ta deg av Meredith. -Jaså? Å ja! Jeg lette etter henne...
-Fint å se deg, pappa! -Fint å se deg, vesla.
Så fin du er... Stikk opp, nå.
-Hvor er din far? -Snakker du til meg?
Leker du Robert DeNiro? Ja, jeg snakker til deg.
Meredith... Ja, jeg så ham nettopp.
-Er det noen til stede? Hvor var han? -Han gikk den veien... Tror jeg.
-Hva stirrer du på? -Ikke noe...
Jeg bare synes du er veldig pen.
Ikke fortell meg at du plutselig skal bli snill.
Ser du faren din, så si at han er sen.
Som du vil, Cruella...
Vær så god! Dette kurerer det meste.
Men ikke spør hva som er i den.
Skål for... Skål for deg! Måtte du få et litt mindre komplisert liv.
Takk...
-En dry martini, takk. -Unnskyld. Jeg drakk visst tjære.
En martini... Og regningen Deres, miss James.
-Er DeElizabeth James?! -Er redd for det, ja.
Jeg så en av brudekjolene Deres i Vogue og falt hodestups.
Jeg sendte en faks, men De var bortreist, sa de.
Dette er utrolig! Må være skjebnen. Jeg er Meredith Blake.
Unnskyld.
Vi har lett etter deg.
Hotellet er perfekt for bryllupet. Jeg liker det bare bedre og bedre.
Jeg også. Uten tvil...
Hvor mange av dine vil du invitere? Bare et røft anslag.
Kan vi komme tilbake til det? Jeg vet ikke riktig enda.
Gikk det bra?
-Hei, Liz. -Hei, Nick.
Ser man det...
Er det noe jeg ikke vet? Jeg er helt målløs over å se deg...
Men du virker ikke like målløs over å se meg.
Jeg har ikke sett deg, eller hørt fra deg på ti, elleve år, så plutselig...
Pappa... Jeg kan forklare det.
-Vet du hvem dette er? -Ja. Og jeg er faktisk ikke Hallie.
-Det er faktisk jeg. -Begge to..?
-Annie? Hallie? -Du og mamma tenker nok likt.
Dere sendte oss på samme leir, og så førte det ene...til det andre.
De byttet plass, Nick.
-Så jeg har hatt Annie hos meg..? -Jeg ville vite hvordan du var...
Og Hallie ville treffe mamma. Er du sint på oss?
Naturligvis ikke, vennen min. Jeg kan bare ikke fatte at det er deg...
Sist jeg så deg hadde du bleie- utslett! Unnskyld, du ble jo dyvåt.
Jeg er jo blitt ganske stor, og savner en far...
Og jeg er snart en umulig tenåring uten en mor å krangle med!
Har du vært i London, Hallie?
Kom, vesla.
Mamma er topp. Hvordan kunne du forlate henne?
Småpiker, nå må pappa og jeg få snakke litt sammen.
-Ja da. -Ta den tiden dere trenger.
Dette er ganske vilt.
Å se dem sammen, og å se deg...
La meg hjelpe deg... Unnskyld, har dere førstehjelpsutstyr?
Legg deg ned.
Hvordan har du det, Lizzie? Eller sier alle Elizabeth?
Nei, Lizzie er greit. Pappa kaller meg det fremdeles.
Jeg har hatt det bra.
Du har neimen ikke forandret deg...
Så der er du!
Dere har møtt hverandre! Elizabeth tegner brudekjoler og skal lage min.
Jeg forstår ikke... Hvordan møttes dere og hvorfor er du så våt?
-Skal dusy kjole til min forlovede? -Jeg visste ikke hun var det...
-Hvordan vi møttes? Og dere, da? -Er det noe jeg ikke vet?
-Verden er liten! -Hvor liten da..?
-Hei, Mer! -Hvordan går det?
Har jeg fortalt at Hallie har en tvilling?
Nei, den detaljen har du visst glemt...
Han fortalte det ikke til meg heller.
Jeg er den virkelige Hallie. Dette er Annie.
Hun ga seg ut for meg, og jeg ga meg ut for henne.
Og dette er mammaen vår, Elizabeth James.
Er dette moren deres?
-Så De var gift med ham? -Er redd for det, ja...
-Verden er ikke stor, nei. -Og den krymper stadig...
For et sammentreff at alle er samlet her samme helg...
Du, å du... Så hyggelig!
Nå orker jeg ikke mer overraskelser. Si hvor vi skal, da.
Du blir kjempebegeistret.
-Vet du hvor de tar oss med? -Ingen anelse.
Hvor er vi?
-Skal vi spise her?! -Nei. Det er der vi skal spise.
Den er vår for i kveld.
Hvordan betaler vi for dette?
-Vi spleiset av ukepengene våre. -Ja visst, ja..! Annie?
-Greit, morfar bidro litt. -Annie?
-Greit, han bidro mye. -Det blir kjempefint.
Stilig båt...
Elizabeth og Nick, middagen er servert.
Småpiker...
-Det er bare dekket til to. -Det er en del av overraskelsen.
-Vi skal ikke holde dere med selskap. -Nei vel..?
Men det skal jeg! Chessy, kveldens servitør. Ingen morsomheter, takk.
Jeg er Martin, kveldens sommelier. Kan jeg by på litt sjampis,-
-så dere blir snydens nok til ikke å sparke min vakre kollega og meg-
-for å ha tatt imot ordre fra disse frekke elleveåringene..?
Stemningsmusikk, Annie.
Slapp helt av. Bare la dere føre av gårde,-
-tilbake til den gang da.
-Du skjønner vel poenget? -Ja, det begynner å gå opp for meg...
De har gjenskapt kvelden vi møttes. Båten, musikken...
...servitørene?
-Så søtt av dem. -Jeg tar den drinken, jeg, Martin.
Jeg har ikke vært om bord på en båt siden QE2.
Ikke jeg heller.
-Skål for... -Våre døtre.
Våre døtre.
Slik må det føles å være gullfisk.
Om vi fikk være alene litt, kunne vi kanskje-
-snakke om hva det var som gikk galt.
Jeg har litt uklare minner om det. Det ble slutt så fort.
-Det begynte så fort. -Det husker jeg tydelig.
Dette ser lovende ut. Jeg tror at vi kan servere vichyssoisen.
Du øser opp, og jeg serverer.
Jeg øser opp...
Og jeg...
...serverer.
Det har gått veldig bra for deg.
Drømmen om å ha din egen vingård har gått i oppfyllelse.
Og for deg også. Du tegnet alltid på servietter og aviser.
-Nå gjør du lykke som designer. -Ja, det går bra.
-Vi har begge oppnådd det vi ville. -Ja, det har vi.
Men hva skal vi gjøre med jentene?
-Vi kan ikke skille dem lenger. -Vi kan ha dem et halvt år hver...
De kan ikke gå på to ulike skoler hvert år!
-Det er sant. -Jeg kan ha dem et helt år...
Det var jo derfor vi...
Beklager... Ikke bry dere om meg. Håper suppen smaker.
-Det var derfor vi fant på dette. -Var det det?
Var det ikke fordi vi ikke ville se hverandre mer?
Ikke vi...
Minnet om det er litt uklart for meg også.
-Husker du ikke dagen du pakket? -Jo, det husker jeg.
-Gjorde det vondt da jeg kastet..? -Det var en hårtørker.
Beklager.
Jeg får deg kanskje aldri på tomannshånd igjen...
Så apropos den dagen du pakket og dro...
Hvorfor gjorde du det?
Vi var jo så unge og dessuten temperamentsfulle.
Vi sa en masse dumt, så jeg pakket og fløy med en 747 for første gang...
Og du fulgte ikke etter.
-Jeg visste ikke at du ville det. -Det spiller ingen rolle nå.
Så la oss gjøre gode miner for jentenes skyld og få orden på dette.
Ja, så klart. La oss få dette ordnet.
Passet Deres. Ha en hyggelig tur hjem.
-Hvor er Annie? -Hun er på vei ned.
-Jeg sender Hallie til deg til jul. -Og Annie er hos deg i påsken.
Skal du reise kledd slik, Annie?
Vi har innsett at vi er blitt lurt.
Vi vil dra på campingturen. Begge to.
-Hvilken campingtur? -Den vi alltid tar før skolestart.
-Gå og skift, Annie. -Sikker på at jeg er Annie?
-Naturligvis er jeg det! -Men er du 100 prosent sikker..?
Dette er ikke morsomt. Nå kommer mor for sent til flyet.
-Annie! -Ja?
-Dette er Hallie. Jeg er helt sikker. -Håper du har rett...
For du vil vel ikke sende feil jente tilbake til England?
Eller..?
Her er vårt forslag:
Vi drar hjem til pappa, pakker, og så drar vi på campingtur alle fire.
-Alle fire?! -Etterpå skal vi si hvem som er hvem.
Eller så lyver dere. Jeg tar en av dere med meg hjem, samme hva.
-Skal jeg sitte her og strikke, da? -Dette er en litt kinkig situasjon.
"Kinkig situasjon"? Hva mener du med det?
Hva gjør hun her?
De forlangte at vi skulle dra alle fire.
-Leker dere familien Brady?! -Alt i orden?
Nei, ikke helt. Jeg visste ikke at du skulle være med på turen.
-Jeg er ikke glad for dette. -Ikke jeg heller.
Ekskona i soveposen i siden av er sprøtt. Jeg vil at du skal bli med.
-Jeg mener det faktisk. -Liz, da...
Jeg har ødelagt helgen for dere, så det er det minste jeg kan gjøre.
-Hva gjør Meredith her? -Mamma ba henne bli med.
Vær greie.
Ha det gøy, da!
Hva mener du?
Dere trenger tid sammen før den store dagen.
-Det var ikke det vi hadde planlagt. -Dere får mer moro uten meg.
Men da behøver jo ikke jeg være med. Jeg er ingen naturelsker...
Nå kan du bli kjent med jentene. Neste uke blir de jo halvveis dine...
Ha det gøy!
Jeg skulle likt å se henne klatre i fjellet.
Jeg skal kverke treneren min! Han påstår at jeg har bra kondis...
-At folk gjør dette frivillig! -Vi kan ta en pause.
Igjen?! Det kommer til å ta tre dager å nå fram til innsjøen.
Meredith er ikke vant til fjellet. Så ta det litt med ro.
Jeg har så vondt... Kan noen gi meg Evian-flaskan? Kan ikke røre meg...
Perfekt!
Vær så god.
Hva er det, elskling? Hva skjedde?
Denne satt på vannflaskan!
-Den er ikke farlig. -Nei da, jeg vet det...
Gå foran, dere. Jeg klarer meg bra.
Få den vekk! Jeg hater sånne kryp!
Hvordan kan du ta i den? Sett den fra deg.
Ja vel, da.
Jenter... Jeg går først. Kan dere to hjelpe Meredith?
Klart dere vil hjelpe meg... Rett utfor et stup.
-God idé. -Ser du et stup?
-Den sekken... -Trenger du hjelp?
Ikke fra dere, takk. Tro ikke at de engleansiktene lurer meg.
Flere fantestreker, så skal jeg gjøre liver surt for dere på flekken.
Oppfattet?
Oppfattet, Cruella...
Hva kalte dere meg?
Ikke noe... Cruella.
Jo forresten, Mer... Jeg tror at du har noe på hodet.
Alt i orden?
Hva skjedde?
Spør dem...
Hva har vi gjort? Vi var jo rett bak deg...
Her er litt mer ved. Det bør holde en stund.
Vil du ikke ha ørret, mamma? Er det greit om vi sier "mamma"?
Moren deres vil nok at dere sier "Meredith".
Og nei takk, jeg liker ikke ørret, om jeg må gjenta det for n-te gang.
-Jeg venter til frokost. Hva får vi? -Ørret!
-Det hører liksom med. -Akkurat slik som alle myggene?
-De later nesten til å like dette. -Hva er det du bruker, da?
Ikke så rart. Dette er sukkervann. Hvor har du det fra?
Nå er det nok! Jeg skal ta en stor sovetablett og gå og legge meg.
Meredith?
-Hva driver du med? -Jeg vil ikke at pumaene...
Det er ingen pumaer her, eller hva?
Nei.
God natt...
Jenter, kutt ut. Jeg vil ikke gifte meg med en slags Annie Oakley.
-Hvem er Annie Oakley? -Kutt ut.
Håper den store sovetabletten hennes funket.
Du tar den siden.
-Så tung hun er! -Og som hun snorker.
Nicky?
Sov søtt, lille mamma...
Å, så deilig...
Nicky!!!
-Hva er det som skjer? -Jo, det skal jeg si deg!
Så fort vi er gift, skal de krapylene sendes til Sveits! Skjønner du?
Du får velge: meg eller dem.
Dem.
-Hva sa du? -D-E-M. Dem.
Skjønner du?
Hei, er dere tilbake allerede?!
-Var det moro? -Moro er ikke helt ordet.
-Ikke det? -Vi skal straffes århundret ut.
Fra og med i dag.
-Hvor er Meredith? -Våre små triks ga henne litt noia.
"Litt"?!
Hun kastet denne på meg. Den er i det minste mindre enn en hårtørker.
Det er min feil. Om jeg ikke hadde foreslått...
Lurt!Du lurte henne til å bli med. Som mor, som døtre...
-Jeg er virkelig lei for det. -Det er vi også, pappa.
Opp på rommet deres. Marsj.
En dag vil jeg takke dem...
Hvor er Chessy? Jeg er skrubbsulten.
Hun og Martin dro på landtur ved lunsjtid...i går.
Nei, har du hørt. Min barnepike og din butler!
-Da får vel jeg finne på noe. -Har du lært deg å lage mat?
Ja, jeg kan lage pasta og pasta...
-Pasta høres godt ut. -Da blir det pasta!
Jeg tar to.
-Hei, pappa. -Så fin du er!
-Skal du ut? -God natt, mine damer...
Dette er min private kjeller. Visste du at jeg også samler på vin?
Jeg er fagidiot...
Dette er en bourgogne fra 1921.
Regnet det året skal ha gjort den til den beste bourgognen noensinne.
Dette vil du like...
Se.
"V-J-dagen 1945"!
-Det er helt utrolig. -Jeg er glad i den.
Denne ble servert i mine foreldres bryllup. En bordeaux 1952.
Jeg tror min søster ble unnfanget samme kveld.
Og denne? "Hvor drømmer varer evig".
1983.
-Det tok meg flere år å finne den. -Hvor kommer den fra?
Det er vinen vi drakk i vårt bryllup...
Jeg har alle flaskene som ennå finnes.
-Har du? -Ja.
-Kan vi åpne en? -Jeg vil bare drikke den med deg.
-Alt i orden? -Jeg fikk et støvkorn i øyet.
-Vil du ha et rent skjorteerme? -Nei da. Nå går det bra...
Du behøver ikke alltid være så tapper.
Jo, det behøver jeg.
Det er sikkert Chessy.
Hun har nøkkel.
Er det noen hjemme?
Kommer straks!
-Ta godt vare på deg selv. -Ja da. Du også.
-Jeg elsker deg. -Og jeg elsker deg.
-Vi er hjemme! -Morfar?
Jeg ser i biblioteket.
Hallo der!
Visste du at Concorde bruker halvparten av tiden?
Ja, jeg har hørt det.
Hva gjør du her?!
Det tok oss 30 sekunder å innse at vi ikke ville miste dere igjen.
"Vi"..?
Vi.
Sist fulgte jeg ikke etter deg.
Den tabben vil jeg ikke gjøre om igjen, uansett hvor tapper du er.
Du tror vel jeg skal bli mo i knærne, kaste meg om halsen din og gråte,-
-og si at langdistanseforhold kan fungere,-
-og at våre døtre kan vokse opp litt her, litt der...
Og at du og jeg kan fortsette der vi slapp...
Bli gamle sammen, og...
Hva håper du på?
-Å leve lykkelig i alle våre dager? -Ja...til alt sammen.
Men du behøver ikke gråte.
Jo, det må jeg...
Vi klarte det!
Tekst: Martin Bjørlo, NAViO www.sdi-media.com